Душан Джуришич
Кого Слънцето наблюдава

Превод от сръбски: Миланка Зарева, 2008

chitanka.info

След като се стопи снегът, край горичката се появиха кокичетата.

Бели и грациозни те силно се зарадваха на слънцето.

— Колко е хубаво на този свят: милва ни развигорът, а и Слънцето от небето ни гледа точно в нас — възхитено извикаха те.

Близост до кокичетата, под черния трън, са цъфнали игличета. Спокойни и измити от росата, гледаха право към Слънцето.

— Колко е хубаво на този свят: Слънцето гледа точно в нас, такива жълти и елегантни.

Покрай кокичетата и игличетата изникнали и теменужките. Бели, сини и розови, миризливи и очарователни.

— Чаровно е на този свят! Слънцето се усмихва от ясното небе и само нас ни гледа.

Славеят, слушайки как се хвалят кокичетата, игличетата и теменужките, им каза:

— Слънцето ни гледа всички еднакво. И цветята, и дърветата, и тревата, буболечките, животните и хората. Всичко на света. На всички се възхищава, на всички безрезервно подарява своята светлина и топлина. Слънцето е за всички.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.